Tidigare på Continuum...
Vad fan?
Berätta allt.
Jag heter Kiera Cameron och jag kom hit från år 2077.
Vem är det här?
CPS-polis Cameron. Hur kan du vara i mitt huvud?
Hur kan du vara i min dator?
Evolution står på vårt schema. Nu börjar kriget.
- Alec. - Du måste ha förlorat ett vad.
Visst, för smart och rolig är ett sånt nedköp.
Oroa dig inte. Jag älskar dig också.
Nån annan kommer också att bli förkrossad.
Alec. När han får reda på att du arbetar åt Escher.
Du måste återkalla mig.
Han älskar dig och du älskar honom. Du måste fullfölja kontraktet.
Var är Alec Sadler?
Det är jag. Det behövs städning på plats nummer ett.
De kallas "frilansare". De har tatueringar.
Det är en rad prickar mellan fingrarna.
- Vad vill de? - Jag svor en ed
att skydda världen från de
som vill missbruka teknik för att förvanska och utnyttja
dåtiden, nutiden och framtiden.
Jag måste acceptera sanningen.
Att jag kanske aldrig kommer tillbaka till honom.
Det betyder inte att jag måste sluta försöka.
Det är inte du som bestämmer villkoren för vårt lilla avtal.
Vi åkte hit för att förändra saker, inte acceptera dem.
Jag har haft problem med mitt förflutna.
Det verkar som om det har hunnit ikapp mig.
Vet du vart du ska ta vägen?
Antagligen Thailand.
Jaså? Måste du flyga direkt?
- Flyget har blivit försenat. - Travis tog sig in i labbet.
Du gav honom tillträde.
Han är ute efter Escher. Han behövde dräkten.
Gör henne inte illa!
För sent.
Släpp vapnen, nu!
Fånga in målen.
Spring!
Emily!
Hon är död, din djävel. Jag håller dig ansvarig.
Alec vet inte hur farlig Escher är.
Kiera, du hade rätt om allt. Emily, Escher...
Han har installerat en antimateriamaskin här på Piron.
Får du tag på tidsmaskinen så kan jag skicka hem dig,
och hela den här mardrömmen är över.
- Är du säker på att du kan det? - Det får vi se.
Hur lång tid har vi innan Escher förstår vad vi planerar?
- Jag är ledsen, Kiera. - Vad gör du?
- Jag skyddar min familj. - Han är inte din familj.
- Han är ett hot. - Han är min far.
Tidsresor är inget tekniskt under.
Det är ett familjeföretag.
Stanna där du är!
Jag kan ställa allt till rätta.
Sen förstör jag sfären och ingen kan använda den mer.
Det är allt jag nånsin har velat.
Att sätta ihop delarna igen och återvända till min familj.
Det må vara sant, men avvikelsen skulle kvarstå.
Ett glapp i flödet.
Du.
- Alec, jag kan ta mig hem. - Jag vet.
Men jag måste rädda henne.
Nej!
Milda makter!
Tillkalla säkerhetsvakterna.
Herregud!
Hur blir det med Lucas?
- Det är på gång - Risken har eliminerats.
Bortsett från Sadler.
Han är inte vår angelägenhet.
I den här tidslinjen.
Jag dödade dig. Du är död.
Jag dödade dig.
Du är... Du är död. Jag dödade dig.
Jag dödade dig!
Du har säkert många frågor.
Jag har inte tid att gå in på detaljer.
Vi gjorde bort oss.
- Du gjorde bort dig. - Jag?
Du lät honom manipulera dig. Du lät honom utnyttja dig.
- Escher? - Alec Sadler.
- Var är Alec? - Inte var, när.
Du känner honom.
Du känner till händelseförloppet som fick honom att förråda dig,
och använda tidsmaskinen för egen del istället för att skicka hem dig.
Så jag måste fråga dig: När är han?
EN VECKA TIDIGARE
Jösses, det funkade!
BREDDGRAD LÄNGDGRAD
SPARA NUVARANDE PLATS
Emily.
- Han återvände för att rädda Emily. - Jag behöver detaljer!
Det har jag inte.
Händelseförloppet som ledde till hennes död.
Du borde veta det, det var ni som dödade henne.
Svara på frågan!
Vi kan alltid använda andra metoder.
En vecka, kanske.
Kellogg släppte in Travis i labbet.
Emily och Alec flydde. De åkte till Jason.
Det var där jag träffade på dem. Sen dök dina män upp.
Det är förvirrande.
Hon är redo.
Hur kan du vara levande?
Jag dödade dig. Jag minns det.
Snart vet du allt som jag vet.
Snart kommer du att se slagfältet för första gången.
Slagfält?
Det här är ett krig, Kiera.
Och varje krig har en sak gemensamt med alla andra krig.
Död.
Och offrande.
Fan!
Vem är du?
Jason.
Vem är du?
Vem jag är? Jag är din far.
Säg inte så, det är personligt!
Jag menar...
...vem är du?
Jag är jag!
- Jag är från framtiden. - Nej, jag är från framtiden.
Framtiden en vecka framåt.
Är du säker?
Ja, helt säker.
Så... är du här för att förändra nåt?
Ja. Emily är i fara.
Jag måste ändra några småsaker, en liten knuff här och där.
- Förhindra att Emily blir dödad. - Vad?
- Sen ska jag ta hand om Escher. - Escher.
Kan jag hjälpa dig? Hur kan jag hjälpa dig?
Ja, kom!
Jag heter Katherine. Jag sköter den här avdelningen.
- Chefsfrilansare? - Det kan man säga.
Den döde mannen säger att jag kommer att få svar.
Curtis anser att jag ödslar tid på dig.
Pröva.
Hundra år efter det att du föddes startade ett krig - kommer att starta.
Det är inte ett krig om mark eller rikedomar, det är ett krig om allt.
Tidsresor är Pandoras ask.
Strax efter att du lämnade din tid så fann tekniken sin väg
i händerna på kriminella som bara såg möjligheter.
Det är en populär strategi att åka tillbaka i tiden för själviska själ.
Lagar antogs och tekniken konfiskerades,
men viss skada hade redan skett.
Det enda sättet att förhindra missbruk
var att inrätta ett säkerhetsnät som byggdes runt en idé.
En gemensam önskan att skydda historien.
Vi skulle reagera på intrången och minimera deras åverkan.
En man åtog sig att resa tillbaka tusen år för att upprätta en orden.
Ett sorts tempel.
Han skapade en skara anhängare som utvecklades med tiden,
alltid redo att neutralisera hoten från framtiden när de visade sig.
Det låter som en sekt.
Jag och de som du ser här är helt enkelt historiens väktare.
Vi är precis som du, vi försöker förhindra orättvisa och brot
Är ni inte från framtiden?
Nej, och vi uppmanar våra medlemmar att undvika tidsresor,
förutom när det har godkänts av strategiska skäl.
Du kunde ha satt stopp för allt det här vid avrättningen.
Det vore självmord. Det går emot min trosuppfattning.
Trots det nämnde du nyss offer.
Den viktiga delen i allt det här,
delen som angår dig personligen, Kiera...
Ödet är inte fastställt. Tiden är inte oföränderlig.
Flödet är som ett träd.
Det kan växa vilt eller odlas.
Vi är på den röda sidan av trädet.
När din unga vän Alec använde sitt tidsresevapen
skapade han en helt ny gren i flödet. En ny historia.
Han finns inte längre i den här tidslinjen.
Vet du vad det innebär?
Han kommer inte längre att växa upp och bli Alec Sadler år 2077.
Han kommer aldrig skapa sitt imperium. Din framtid.
Det innebär, indirekt, att vi allesammans nu slåss
för samma sak, Kiera. Kontinuitet.
För oss innebär det att trädet kommer att förbli odlat och friskt.
För dig innebär det att du kan återvända till din familj.
Men det kanske aldrig kan ske nu.
Genom att låta Alec resa tillbaka har vi alla blivit delaktiga i ett brott.
Och dessvärre, på grund av brottets natur,
så finns det inte mycket som vi kan göra.
Men du å andra sidan...
Du kanske kan rätta till misstaget och komma hem till dina nära och kära.
Jag lyssnar fortfarande.
Hallå?
Är det nån här?
Vi har ont om tid.
Vad gör du?
Jag kopplar ur alla övervakningskameror. Jag får inte bli upptäckt.
Jag måste också hålla koll på den andra jag.
Det kan jag göra genom att spåra hans mobil. Och ta dräkten.
Dräkten.
Vad har du gjort i ansiktet?
Va?
- Ditt ansikte. - Hurså? Är det illa?
Det är faktiskt ganska grymt. Vad hände, har du slagits?
- Vad? - Ja, typ. Det är komplicerat.
Ja, det är det alltid.
Är du oskadd?
Ja.
- Hör på, vi måste prata om... - Nej, du ska höra på mig.
Ursäkta?
Jag vet inte vad du har i kikaren
tillsammans med Sonya och Travis, men det är inställt.
Jag ändrar alla dörrkoder och tar den andra CPS-dräkten
så att du kan inte använda den eller nåt annat för att rädda ditt egen skinn.
Förstått?
- Jag skulle aldrig... - Tro mig, det har du redan gjort.
Lugna ner dig. Vad handlar allt det här om?
Du verkar lite skakad, inte dig själv.
Jag kan inte prata om det.
Är nåt på tok med din tjej?
Håll dig borta från Emily.
Hon är inte min typ. Dessutom har jag fått reda på...
- Håll dig borta. - Okej, det ska jag.
- Men du måste få veta... - Jag vet redan vad jag måste veta.
- Du skrämmer mig. - Jaså?
Vill du skydda din framtid?
Det vet du att jag vill.
Börja koncentrera dig på det verkliga hotet.
Escher.
Om några timmar kommer Kiera att gripa Lucas
och få tillbaka resten av sfären.
Jaså? Så...
Om Escher får tag på den kommer han att använda den.
Visst, men utan en tillräckligt stark energikälla...
Det har han.
Escher byggde ett antimaterialabb på Piron
specifikt utformat för tidsmaskinen
som du och Liber8 tog med er tillbaka.
Du som ska vara så smart kan väl räkna ut det.
Vadå, Escher reser tillbaka till tiden då vi anlände och dödar oss alla?
Efter det... tja, jag antar att världen ligger för hans fötter.
Är det så ni får överhanden?
Så du och dina vänner ska skydda tidslinjen?
Just det, och det är precis vad vi har gjort i tusen år.
Gick inte allt åt skogen när jag kom hit med Liber8?
Skapades inte en ny gren på ert träd då?
Jo. Och skälet till att vi samlade personer som du och Liber8
är att vi kan reparera skadan som ni har åsamkat.
- Samlade? - Det är inte längre genomförbart.
Alec har orsakat ett mycket större problem.
Men om allt redan har gått snett,
hur ska jag kunna göra nåt åt det?
Det är det fina i kråksången.
När det gäller historia är skalan irrelevant.
Tusentals kan förgås och ingenting händer.
Men en person kan forma historien radikalt.
Alec Sadler är en sån person.
Det kanske du också är.
Jag tror att ni är från vettet allesamman.
Jag tror att ni galna.
Kiera.
Ni dödade agent Gardiner, försökte låta mig få skulden för att få mig
ur vägen, och nu vill ni vara vänner?
- Saker och ting förändrades. - Det kan man säga.
- Släpp mig, så ska jag tänka på saken. - Vi kan inte släppa dig.
Missa inte en möjlighet att hjälpa dig själv, Kiera.
Hjälp alla.
Jag tror att vi är klara här.
- Milda makter! - Vi tar vad vi kan och sticker.
Vilka är de?
- Varför tror du att jag vet det? - En ingivelse?
De verkar vara intresserade av dig.
Nån sorts sekt.
Så vitt jag kan förstå
så har de hemlighållit tidsresor så länge som man kan minnas.
De skapade ett hemligt samfund för att stoppa folk från att ändra historien.
Vi borde bränna ner stället.
- De andra, då? - Vi hinner inte.
Stället kommer att stängas vilken minut som helst.
- Är du med eller inte? - Hur blir det med oss?
När vi kommer ut härifrån?
Bråka inte med mig, så bråkar inte jag med dig.
Jag varnade dig att hon skulle bli svår.
Hon är CPS. Hon kommer inte att vakna så lätt som du tror.
De är hjärntvättade att tänka på ett visst sätt.
- Hon kommer att se logiken till slut. - Då är det för sent.
Jag sa ju att döda Gardiner var ett misstag.
Det spelar ingen roll.
Det finns andra viktigare saker när det gäller Kiera.
Låt mig ta hand om det.
Hon är mamma. Du kan inte förstå.
Obehörig utgång, sektor ett. Säkerheten har brustit.
Du vet väl att om du ändrar en sak
så kommer en massa andra saker att ändras.
Det har jag insett.
Var försiktig med det du ändrar, för...
Nu har jag dig!
Alec?
Hallå?
Okej...
- Vi borde inte... - Nej...
Vi borde gå samma väg tillbaka. Förvilla dem.
De går förbi och vi får dem framför oss.
Just det.
Du beter dig underligt.
Vadå? Får inte en kille beundra sin vackra flickvän?
Jag antar det.
Vad har du gjort med huvudet?
Jag slog mig rejält.
Jag tappade medvetandet.
Jag glömmer saker också,
så om du träffar mig och jag har glömt allt, så är det antagligen därför
- Thailand. - Ursäkta?
Vi borde åka.
Jag har alltid velat åka till Thailand.
Jag också. Två själar, en tanke.
- När vill du åka? - Vänta, menar du allvar?
Ja.
Vad är det?
Jag måste berätta nåt.
Det är okej.
Vad du än berättar så ändrar det inte hur jag känner för dig
eller får mig att ändra mig om att åka.
Nu måste jag ta hand om allt. Jag ringer dig.
Det här kommer att funka.
Kiera.
Snygg manöver.
Jag gjorde nåt liknade under upproret, men det funkade bakvänt.
Hur då?
Jag föreslog samma flankmanöver till min löjtnant.
Han tyckte att det var en bra idé. Vi gjorde en kringgående manöver.
Jag fastnade och kom på efterkälken.
Jag såg på när hela min grupp tillfångatogs.
Jag klarade mig för att jag ramlade. Det var idiotiskt.
Idioti räddade dig.
Den gången.
- Det här stället är en labyrint. - Det är fullt med råttor.
Fan!
Det där kommer att dra till sig uppmärksamhet.
De kommer att hitta oss.
Jag avleder och uppehåller dem, så får du en chans att fly.
- Nej, jag gör det. - Garza.
Du kan hämta polisen. Idioti räddar inte mig den här gången.
Okej, jag återvänder med polisen och fritar dig,
sen stänger vi den här verksamheten.
- Jag kan väl lita på dig? - Jag kommer tillbaka med hjälp.
Vad var det?
Dags att sticka. Ge mig tio sekunder att dra dem till mig, sen sticker du.
Skynda dig tillbaka.
- Där är hon! - Fan!
Där borta!
- Målet har fallit! - Avancera!
Ta fast henne!
Rör dig inte!
- Garza? - Död.
Jag antar att det inte spelar nån roll nu.
Du kan inte undgå ditt öde, Kiera.
Det kan inte vi heller.
Vad är det som händer?
Den här tidslinjen börjar kollapsa.
Den kommer att dö, och vi också.
- Inget kan förändra det nu. - Du sa att jag kunde göra nåt åt det.
Du sa att jag kunde hjälpa mig själv, och återvända till min familj.
- Det kan du. - Hur då?
Jag kan visa dig.
Tänk på det här som en livbåt.
Menar du allvar? Ska jag sitta i den där?
- Den är säker. - Har du använt den?
- Nej. - Hur vet du då att den är säker?
Den här tekniken har funnits i hundratals år.
Det är en avlägsen kusin till tidsmaskinen som förde dig hit.
Det gör mig inte mer positiv inför den här situationen.
Om jag har fel, så är du död i vilket fall som helst.
Om du har rätt och jag sätter mig i den där grejen
så får jag leva och allt i den här tidslinjen dör.
Inget kan hindra det nu, men du kan ställa allt till rätta.
Se till så att Alec inte stjäl din framtid
eller din chans att komma hem.
- Det måste finnas ett annat sätt. - Det gör det inte.
Det här är det enda sättet för dig att få det du vill, och på ett sätt
är även det den enda chansen vi har att överleva.
Eller en version av oss.
- Du hör inte hemma i den här tiden. - Det vet jag.
- Det gör inte den andra du heller. - Ursäkta, "den andra jag"?
Den Kiera som nu finns i Alecs nya tidslinje.
Har ni nåt att komma med?
Kiera tror att Lucas ligger bakom det, och kan hindra det.
Julian Randol gick precis härifrån
eftersom jag inte kan häkta honom för nåt.
Jag släpade hit vår stads kanske nästa borgmästare på förhör,
men kan inte häkta honom eftersom åklagarna inte är överens om åtalet.
Någons huvud måste rulla.
Kolla!
Herregud, är du oskadd?
Ja. Det är bara en liten bula.
Jag har ont om tid. Jag har information.
Håll oss inte på sträckbänken.
För det första kan ni hitta Lucas i sin skåpbil under din favoritbro.
Den som sprängdes när han kom hit.
Jag underrättar beredskapsteamet på en gång. Vi måste slå till snabbt.
Två av Alec, två av mig.
Jag rekommenderar att du undviker den andra du till varje pris.
Tänk om hon är den enda som jag kan lita på?
Det finns några obehagliga saker att beakta
- om du letar eter lösningar. - Lösningar?
Ursäkta, vad betyder det, "lösningar"?
Jag har ingen möjlighet att förutspå nåt
- Det är lite vagt. - Jag vet och jag ska förklara.
Men först behöver jag din hand.
Och bry dig inte om att leta efter agent Gardiner.
- Han har blivit mördad. - Vad?
Skyll på frilansarna.
Du kommer att anklagas för det om du inte fixar det.
Hur vet du allt det här?
- Det är komplicerat. - Jaså?
Det spelar ingen roll. Jag måste gå.
Alec...
Jag är orolig för dig. Vad är det som händer?
Vissa saker kan verka obegripliga de närmaste dagarna.
Allt du behöver veta är att jag är ledsen för vad jag gjorde.
- Du, Kiera... - Alec...
Beredskapsteamet mobiliserar. Kom!
- Stanna! - Kom ut ur bilen, nu!
Upp med händerna!
Kom! Du är visst inte lika smart som du tror att du är.
Omringa utkanterna!
Är det där vad jag tror att det är?
Ja.
Den är lite mer avancerad än den som du är van vid.
Det är jag medveten om.
Vi måste ge oss av. Vi förlorar vårt gyllene tillfälle.
- Jag ska fixa till det här. - Det måste du.
Just nu förändrar Alec historiens gång,
vare sig han vet det eller inte.
Jag fattar.
Lycka till.
Hur hittade du mig?
Jag tror att båda vet att det inte var lätt.
Jag hoppas att det är värt besväret.
Ditt och mitt.
Vi har inte blivit formellt presenterade. Jag heter...
Jag vet vem du är.
Vad kan jag stå till tjänst med?
Du och jag verkar ha gemensamma intressen.
Det vet jag inte.
Alec Sadler. Antimateria.
Tidsresor.
Jag har en sjuk känsla att vi jobbar utifrån samma strategibok.
Och om så är fallet?
Om vi fortsätter att trampa varann på tårna, mr Escher,
så kommer nån av oss förr eller senare att bli sur och knuffa undan den andre.
- Jag slår vad om att det blir jag. - Jag antar det vadet.
Självförtroendet är bara en fasad för dig, eller hur?
Nåt att gömma sig bakom.
Men du kan inte gömma dig för evigt.
Jag gömmer mig inte, Matthew.
Jag är här.
Och jag räknar med att du stannar här.
- Du? - Tala tyst, Garza.
Vad gör du?
Minns du den gången under upproret när du övertalade din befälhavar
att göra en flankmanöver och alla tillfångatogs förutom du?
Minns du det?
Det är precis vad jag gör nu.
Hör på!
I korridoren finns det några tunnlar.
Ta till vänster i den första korsningen och följ ljudet av vatten.
Det kommer att leda dig till ett utlopp och din frihet.
Du då?
Jag distraherar dem medan du flyr.
Vilka är de?
Det är en lång historia, och jag har inte tid att berätta.
Det räcker att säga att vi har mycket större problem nu
än du och Liber8.
- Nej, det räcker inte. - Stick, Garza!
- Och bli inte tillfångatagen. - Jag glömmer inte det här.
Okej.
Visa mig dina händer, Kiera.
Jag ger mig.
Hej, Katherine.
- Har vi träffats? - Vi har träffats.
- Det tror jag inte. - I en annan tidslinje.
- Fortsätt. - Det är bättre att jag visar dig.
Hon talar sanning. Koderna är auktoriserade.
Av dig.
Varför lät du Garza fly?
En gammal skuld.
Och du sa att du har större problem att ta itu med än Liber8.
Gjorde jag?
Det finns två Alec Sadler i den här tidslinjen.
Vad sa jag mer till dig, Kiera?
Att ställa allt till rätta. Att vi vill samma sak - att skydda framtiden.
Först måste du ändra planen att sätta dit mig för Gardiners mord.
- Jag är oanvändbar på flykt undan lagen. - Och sen?
Två Alec Sadler innebär två möjliga framtider,
och jag måste avgöra vilken Alec Sadler
som kommer att skapa den framtid som både du och jag vill ha.
Och vad händer med den andra?
Åh, Kiera.
Nej.
Nej!
Jag förändrade saker.
Jag är ledsen.